Vy, co sledujete naši dezolátskou scénu dlouhodobě, tak víte, že už někdy v době prvních velkých demonstrací se ustavily po celé republice skupinky lidí, které chodily „svítit proti Fialové tmě a válce.“ Prostě se sešli někde na náměstí, drželi v ruce svíčky, později si k tomu udělali i nějaký transparent a dělali pokojný protest. Postupně se to vytříbilo, koneckonců chodí takhle svítit už dva roky, až zůstalo jen několik posledních mohykánů.
Nepřekvapí, že většinou jde o seniory, kteří mají přece jenom trochu víc času, kteří se alespoň spolu pravidelně potkají a popovídají si o tom, co je nového a jak devatenáctého července zase ještě nepadla vláda Petra Fialy…
Podobně romantický protest udělal Ondra Thor, který si proti úřadu vlády postavil petiční stánek ve kterém bivakoval a hodlal tam vydržet, dokud se tato vláda neodebere na smetiště dějin.
Takhle to trvalo dlouhou dobu. Kolem Ondry Thora i „Světlušek proti Fialově bídě“ tepaly dějiny. Proběhly velké i traktorové demonstrace, policie se ztrapnila při zásahu proti střelci na Filozofické fakultě, na Slovensku se Fico stal premiérem a dostal pět kulí do břicha, v Maďarsku se upevnil Orbán, v Polsku přišel k moci Tusk, v Holandsku zvítězil Wilders a ve Francii Le Penová, u nás Pětikolka prohrála eurovolby, světový signalista si popovídal s americkým prezidentem, kterému teď někde dělají waterboarding, aby konečně podepsal svou rezignaci… Tohle všechno se dělo a každý pátek se vždycky sešel hlouček lidí, který světlem svíček upozorňoval, že naše demokracie má na kahánku.
My, Češi, nejsme zrovna vzteklý národ, takže u nás nikdy nehořely ulice, nebyly vysklené výlohy a ani jedno auto neposloužilo jako barikáda, ale i tak máme lidi vyhozené z práce, popotahované po vyšetřovnách i soudních síních, nebo už sedí v base. Igor Mříž se o to postaral. Za banality… ale to dneska stačí. I na nějaké ruční vyřizování či strkanice došlo. Ale nikdo z toho (zatím) neměl ani trvalé ani dočasné následky.
Za celou dobu, co protestujeme, se liberálové pokoušeli provokovat, co to dalo. Uměli si to zařídit dohromady s novináři, různí líbodémo bijci se snažili na demonstracích vyvolávat potyčky, aby Česká televize měla co nejlepší materiál do večerních zpráv, u Muzea museli vyslat proti demonstrantům těžkooděnce, protože dezoláti pořád ne a ne zaútočit. Různí Tomancové chodili před volbami pořvávat na řečníky na pódiu a pokoušeli se je různě blokovat nebo inzultovat, ano bylo to ubohé, ale alespoň se libtardi museli postavit davu a podstoupit nebezpečí, že opravdu někoho vyprovokují a dostanou nakládačku. Samozřejmě, jako banda srabů, se vždycky starali o to, aby svou statečnost proti dezinformátorům projevovali s policejní jednotkou nejvíc dva metry od sebe.
Teď, po volbách, kdy se ukázalo, že líbodémo už není tak pevná v kramflecích, kdy si Fiala pomalu na ledě láme nohy místo svých pánů, kdy to v Americe může vyhrát Trump a jeho viceprezident bude vidlák, a Rusové na Ukrajině postupují tak moc, že už s nimi chce jednat i Zelenský, tak líbodémo bojůvky přitvrdily. Svým způsobem není divu. Jejich svět se sype čím dál rychleji a nic jiného než násilí a válka už to nezachrání. Takhle nějak to bylo i na Ukrajině, když udělali Majdan a přišli o Krym, takhle to dělali i v Německu za Výmarské republiky. Najednou se vynořují mladí Banderovci a začínají dělat svoje pořádky.
Člověk by řekl, jasně, liberální demokracie mele z posledního, tak nasazují svoje bijce, protože nic jiného už jim nezbývá. Už nemohou vyhrát pomocí argumentů, tak to zkoušejí pomocí projektilů. Už nejsou schopni vyhrát pomocí voleb, tak musejí vyhrát pomocí násilí. Člověk by čekal, že se liberální bojůvky zaměří na významné lidi. Tak se to vždycky dělá. Že třeba Filip Turek najde svého rolsrojse s propíchanými gumami nebo Schillerová najde v posteli koňskou hlavu, aby si rozmyslela, jestli jí to stojí za kandidaturu. Nebo že někdo bude házet kameny Babišovi na kancelářské okno. Nebo že nějaký poslanec za SPD skončí v nemocnici s rozbitou hlavou, protože šel sám domů v noci z hospody. Nebo, že Rajchlovi někdo posprejuje plot před jeho vilou a napíše mu tam, že se na něj už vaří voda. Policie se samozřejmě bude dívat jinam, vyšetřování půjde do ztracena…
Ale ne, my jsme v Česku. U nás se naši domácí nácíčci začali zaměřovat na seniory u Thorova petičního stánku a ty, kteří chodí v pátek svítit do parku. Nejvýraznější je jakýsi Mikael Oganesjan, který má na sociálních sítích účet s názvem MikeJePán a přímo si udělal živnost z toho, že chodí urážet a inzultovat lidi, kteří se nejsou schopni sami bránit. Řve jim do obličeje, sprostě jim nadává (samozřejmě má policii za zády) a nechává se za to oslavovat od svých fanoušků. Mimochodem… začal s tím ausgerechnet na výročí Volyňského masakru.
Minulý týden se pak objevil (dnes již ztotožněný) útočník v Brně, kterému se nelíbilo svícení proti válce a při obraně západní demokracie srazil k zemi pětaosmdesátiletou paní Libušku, která si dovolila držet na náměstí v ruce svíčku. Paní Libuška skončila v nemocnici. Útočník by zřejmě ještě pokračoval, protože paní Libušku bránili jen další senioři, ti jsou k přeprání, ale kolem šel zrovna dvoumetrový stořicetikilový romský Samson, který viděl, co se děje a jeho přítomnost stačila na to, aby útočník utekl.
Útočníkovi je třicet jedna, je podnikatel a dluží na zdravotním pojištění… a paní Libušku srazil, protože tak si představuje boj za demokracii a svobodu. Nekecám. Přesně tohle při útoku vykřikoval. Já si totiž byl popovídat jak s paní Libuškou, tak s ostatními svědky. Mám k tomu tak zajímavé podrobnosti, že z toho zítra bude ještě ještě jeden článek.
Paní Libuška si poležela o víkendu v nemocnici, v pondělí sbalila lékařskou zprávu a zamířila na služebnu policie v Brně na Náměstí svobody, s tím, že jde podat trestní oznámení. Službu konající policisté ji s tím poslali do háje. Ani se na to nepodívali a poslali ji na městskou policii, která jí vysvětlila, že případ je už uzavřen jako přestupek. Na policii paní Libuška byla v pondělí 22.7.2024 v 11.00 dopoledne. To aby se třeba někdo chytil za nos a zjistil si, který Pomahač a chránič si své povinnosti vyložil velmi volně a neměl čas se podívat ani na text trestního oznámení ani na lékařskou zprávu…
Z mého pohledu se to jeví tak, že když jste na té správné straně, můžete klidně kopat do petičních stánků a srážet na zem pětaosmdesátileté seniorky, které musí odvézt sanitka… a nic se vám nestane. Protože zmrd zmrdovi oči nevyklove.
Vy ubožáci! To už jste tak zdegenerovali, že si troufáte jenom na lidi s berlemi a na vozíčku? Petiční stánek nebo pár seniorů se svíčkami, to je jako to nebezpečí pro vaši liberální demokracii? Tihle lidé ohrožují Fialu tak moc, že na ně musíte pořádat noční nájezdy? Chováte se jako UPA na Volyni. Ti také ověšovali stromy zavražděnými dětmi a říkali tomu cesta do Evropy. Samozřejmě, proti skutečné síle Rudé armády si netroufali. Tam by dostali na budku stejně rychle, jako kdybyste si vy troufli na někoho skutečně významného. Kdybyste přijeli do Karlových Varů a tam začali pořvávat: „Rusáci ven“ skončili byste rychleji, než byste řekli Stěpan Bandera.
Na fejsbůku máte ramena jak Žďákovský most, ale reálně jste tak ubozí, že si troufnete maximálně na vozíčkáře. Na twitteru byste mi řezali hlavu a mojí rodině také, ale reálně umíte jen řvát do tváře lidem, kteří postavili školu, ve které jste dostali vzdělání, postavili elektrárny, díky kterým fungují vaše mobily, ba i ten park či náměstí, kde je verbálně šikanujete, postavili oni. To vy jste skuteční kriplové, nikoliv ti invalidé. Jestli liberální lepševici dokáží vyprodukovat jenom takovéhle zmrdy (což jsou zpravidla děti jiných zmrdů ve vysokých funkcích), není divu, že se pod nimi třese panství.
Liberální demokracii dneska reprezentuje jejich hvězdná pěchota, která se vybíjí na důchodcích u petičního stánku. To je maximum, čeho se odváží. A kdyby to alespoň dělali potají, oni si to natáčejí, chlubí se tím a mají tam stovky a tisíce dalších mladých nácíčků, kteří jim to schvalují. Ano, jsou to nácíčci, protože mít radost ze šikany stařenek, to je normální křivý charakter. To se nedá léčit, jen řezat. Ale nejsou to náckové, jen nácíčci, protože to dělají pravověrně počesku… s policií za zády a soft. Pořvávat, provokovat a kdyby došlo na pěsti, chovat se jak italský fotbalista a začít kňučet, že pětadvacetiletého liberálního hrdinu napadl sedmdesátiletý důchodce a požadovat od orgánů zásah.
Ani ta hitlerjugend už prostě není, co bývala.
A co vy, strážníci a policisté? Co vaše čest? co váš smysl pro spravedlnost? Nebo už jste také stejní ubožáci, kteří hlavně musí myslet na svoji hypotéku a bojíte se zasáhnout, když silný šikanuje slabého? To už ani nemůžete převzít trestní oznámení? Bojíte se, co by vám udělali nadřízení, kdybyste se zastali dezoláta proti režimnímu spratkovi? Proto tam vždycky stojíte jak tvrdé y a jen situaci monitorujete? Raději zasáhnout proti seniorovi, než proti výtržickým lepševikům, že? Chce se mi blejt, velebnosti. Nikdo nemá trochu odvahy a charakteru. Ani ten, který si na sebe nechal napsat: Pomáhat a chránit.
A co vy, veřejnoprávní novináři? Ale co se snažím, vždyť jen díky vám mohou různí MikeJePáni dělat svoje alotria. Díváte se stranou ještě víc než ta policie. Vaše mlčení je přímo ohlušující. Šikana důchodců je povolena, protože je to ta správná šikana. Provádí se vysloveně z humanitárních důvodů. Ano, takhle si to naši nácíčci omolouvají. Důchodci smrdí, ten vozíčkář má zdeformované ruce, něco takového nemá v jejich líbodémo světě co dělat. To je třeba odstranit. To nemá právo na život. Taková česká verze humanitárního bombardování. To kvůli vám se kluci od policie bojí zasáhnout proti těm šmejdům. Dobře vědí, že byste to hned překroutili, jako jste to udělali už mnohokrát. Jdu si vzít kynedril.
K ničemu veřejnoprávní média nepotřebujeme. Když náckem sražená paní Libuška nestála žádnému pravdomluvnému intervjukovi za reportáž, tak to prostě musí udělat někdo jiný a naštěstí už máme vlastní média, která to dokážou. Bruselu písek, Fialovi hnůj a České televizi mozkovou mrtvici!
Už se skutečně blížíme ke konci líbodémo. Už umějí zasahovat jen proti bezvýznamným lidem. Proti těm, kteří je nijak nemohou ohrozit. Bojují proti těm, kteří si možná přejí jiný režim, místo aby bojovali proti těm, kteří ho tady skutečně nastolí. Zvedají si sebevědomí, jak to nandali důchodcům, ale přijde den, kdy se potkají se soupeřem, který jim bude rovný. Přijde den, kdy budou svoje profily mazat jako o život a tvrdit na všechny strany, že to byla jen taková legrace. Přijde den, kdy budou prosit o velkorysost.
Přijde den, kdy rozkopneme zpuchřelá vrata líbodémo a celá ta jejich stavba se zhroutí jako domeček z karet. I se všemi MikeJePány a ostatními čechobanderovci, protože jsou zbabělí. A záleží na policajtech i novinářích, jestli v novém světě budeme stavět od nuly i média a policii. Člověk, který schválně srazí pětaosmdesátiletou stařenku, si nezaslouží žádnou lítost. A ti, kteří s tím nic neudělají a nestojí jim to za zmínku, ti také ne!
Plivu do obličeje všem, kteří se to bojí vyšetřovat, plivu do obličeje všem, kteří to zamlčují. A tomu nácíčkovi, který miluje Fialu tak, že kvůli němu srazil paní Libušku, vzkazuju, že když neměl soucit se starou paní, nebude mít jednou nikdo soucit s ním.
Ale možná bychom se měli pana premiéra zeptat, jestli má radost, že za něj bojují takoví zmrdi tak zmrdským způsobem.
PS… zde máte jen jednu ukázku, co lepšvici mohou, ale běda, kdybychom my napsali jen desetinu toho, co oni:
![](https://web.litterate.cz/wp-content/uploads/2024/07/452696632_2526443027744504_1367387575981447242_n.png)
https://web.litterate.cz/vy-ubozaci/
To jsou PARADOXY!!!
Než jsem se pustil do článku o statečném brněnském obránci evropských hodnot, který pokojně srazil zákeřnou stařenku, která ho provokovala zapálenou svící a tichým postojem, prostě jsem si za paní Libuškou dojel, abych vše slyšel přímo od ní. Mám to do Brna kousek, s některými „světluškami“ se znám, slovo dalo slovo a nakonec jsem měl možnost mluvit skoro se všemi, kteří u toho incidentu byli.
Článek se mi pak napsal v hlavě sám, než jsem dojel domů. Stačilo to jenom naťukat do klábosnice. Měl jsem co dělat, abych svou vzkypělou krev nějak uchladil. Naštěstí mám ještě dieselové auto, takže klimatizaci jsem mohl mít puštěnou naplno.
Víte, ono to není jen o tom, že se nějaký liberální neandrtálec neumí chovat, je to od výchovy křivák (což se projevuje i tím, že neplatí zdravotní pojištění) a díky tomu nemá problém vztáhnout ruku na ženu a ještě k tomu na seniorku, protože na nikoho jiného si pro jistotu netroufne, aby náhodou nedostal. On totiž nevztáhl ruku na ledajakou ženu…
Paní Libuška se narodila v roce 1940. Za války. Dodnes na ni má živé vzpomínky a běsy. Byla totiž jako pětiletá určena gestapem k transportu a zachránilo ji jen to, že Rudá armáda přišla o chvíli dřív než si pro ni došla německá byrokratická mašinérie. Kdyby se maršál Malinovskij o týden opozdil, tak by Fialův nácíček dneska neměl do koho mlátit. Libuška by skončila jako spousta jiných českých dětí.
Kdo neví, jak skončily, ať se zajede podívat do Lidic…
Až zase bude nějaký chytrolín vyprávět, že s Rudou armádou přišla jiná okupace, tak mu řekněte, že Rusové neposílali děti do plynu v Chelmnu a nevyvražďovali vesnice. A pokud dotyčný nepochopí rozdíl, doporučte mu psychiatrické vyšetření… nebo návštěvu u Libušky. Je to správná herdekbaba, ta mu to vysvětlí ajn cvaj.
Při osvobozování zahynula paní Libušce před očima její teta. Granáty si nevybírají. Ferdinand Schorner nenechával města volná, naopak, jeho vojáci se v nich bránili, protože to šlo lépe než ve volném terénu. Na nějaké šajse čechen, co tam bydleli, sere pes. Když stojíte uprostřed frontového města ve válečné vřavě, je snadné, mít smůlu. Libuška o tom dodnes vypráví velice živě a emotivně. Stejně tak emotivně vzpomíná na svého tatínka, který bojoval u Tobruku, ale z války se vrátil živý a přiměřeně celý.
Kdo jiný v této zemi má právo mluvit o míru, než ten, kdo ještě zažil, jak to vypadá, když mír není? Kdo jiný má mluvit o míru, než člověk, který už kvůli jedné válce o blízké přišel? Kdo jiný má co mluvit do vznešených keců o svobodě a vítězství než člověk, který přímo viděl krev, kterou jsou ty papalášské řeči zaplacené? Kdo jiný by se měl stavět proti válce, než žena, která ji přežila jen s plným rancem štěstí?
Svým způsobem to bylo symbolické, protože ďábel se v těchto věcech nikdy nemýlí. Neomylně udeřil na nositelku autentických vzpomínek. Udeřil na tu, která se to neučila, ale ještě to prožila. Protože to je to jediné, díky čemu dnes Třetí světová ještě nejede na plné obrátky. Ještě jsou tu lidé, kteří si pamatují a vědí, jak hrozné je to ve skutečnosti a prožili dost dlouhý život na to, aby věděli, jak zbytečná ta válka na Ukrajině je.
Pro deset spravedlivých totiž ušetří Hospodin město… a tak musejí být nalezeni a odstraněni jako první.
Hitler ve své době dobře věděl, že se musí opřít o svoji hitlerjugend. Tedy o mládež, která nezažila První světovou. Věděl, že starší generace nebude nadšená perspektivou nového Verdunu. A věděl, že první musí spálit knihy těch, kteří o válce psali. Knihy od Remarqua hořely jako jedny z prvních.
Teď to není jiné. Jak vidíte, satan svoje metody nemění. Akorát není zapotřebí pálit knihy, protože ty už stejně dnešní mlamodyjové (mladí moderní a dynamičtí jinoši) nečtou. Stačí se zbavit těch posledních světélek paměti. Je jim už pětaosmdesát, jsou poměrně křehké a ke sražení postačí jediná rána. Jsou snadno k nalezení. Postávají v pátek někde na náměstí, mají nad sebou plakátek s nápisem „mír“ a v ruce drží svíčku. Jsou to stejní vlastizrádci jako ten Remarque.
Kdo ví, jak by to dopadlo, kdyby se na scéně neobjevil anděl strážný, kterého byste nečekali. Kde se vzal, tu se vzal, najednou stál u paní Libušky dvoumetrový stořicetikilový vazoun typického etnika, které jsme ještě nedávno verbálně posílali „zpátky do Rumunska.“ Tedy, než se ukázalo, že brzy k nám dorazí inženýři z Afriky a od té doby máme s Romy vysloveně přátelské vztahy a jsme rádi, že právě oni jsou naší „nepřizpůsobivou minoritou.“ Už víme, že to s tou jejich nepřizpůsobivostí není tak hrozné, třeba ve srovnání s Molenbeckem. Nebo ve srovnání s ukrajinskou mafií…
Tento romský Samson vydal za deset seniorů a náš útočník se poradil s (Ferdinandem) Vaňkem, usoudil, že by si sice moc rád do stařenky na zemi ještě kopnul, ale už to nestihne, protože vazoun na první pohled vypadal, že nevyznává moderní duhové a evropské hodnoty, nepomůže obránci liberální demokracie, ale pomůže ženě v nouzi. A tak se pan obránce pravdy a lásky dal na útěk, při kterém ještě dlouho křikem dokazoval svou morální převahu nad „Putinovou děvkou,“ se kterou se tak odvážně vypořádal.
Kdybych chtěl být drzý, řekl bych, že paní Libušce podruhé nejspíš zachránil život někdo, kdo přišel zdaleka a jeho manýry nám někdy úplně nevoní… Paradoxy… samé paradoxy.
Jasně, bez problémů mohli paní Libušku zachránit normální čeští policisté, ale ti byli někde zalezlí, ani nedutali. Jak jsem psal včera, ti se báli i převzít její trestní oznámení. Ti přemýšleli, jestli jim to náhodou neohrozí jejich pracovní místo. Podobně kdysi čeští četníci uzavřeli Lidice. To víte, také věděli, že jsou Němci zlí a chtěli se s nimi vypořádat, ale ono to bylo zakázané a přísně se to trestalo… A také museli živit rodiny, takže bylo lepší, dělat povstání až pět dní před koncem války.
A tak se obrany paní Libušky musel ujmout chlap, kterého bychom skoro považovali za cizince. On ovšem takhle blbě nepřemýšlel co je bezpečné a co není, ale prostě viděl hajzla, co bije ženu a šel jí na pomoc.
Asi nemá hypotéku…
Prosím, kdyby někdo věděl, kdo je ten vazoun, ozvěte se mi. Dnes jsem naplnil lahev portským napsal jsem na ni „Samson“ a schoval do sklepa. Počká tam na něj.
Musíte uznat, že je to lepší příběh než od Svěráka. Máme v něm mikrokosmos od Druhé světové války až dodnes. Máme v něm pacifistický étos, romantickou snahu o pokojnou nápravu poměrů, nechybí nám správný nácíček, jen si dnes říkají jinak, místo hákenkrajcu přísahá na vlčí zub a za svého Vůdce považuje Petra Fialu. Máme tam protektorátní četníky, kteří vědí, že se mají dívat jinam, máme kolaboranty a udavače, kteří tomu na sociálních sítích tleskají, máme osvoboditele, který nezapadá… Sákryš, já když se rozjedu…
A teď vážně!
Jestliže Policie České republiky nebude konat, už to není naše policie a je nejvyšší čas jim přemalovat ty nápisy na „kolaborovat a okupovat.“
Jestliže Česká televize k tomuto případu mlčí, ačkoliv o něm ví, je nejvyšší čas jí přestat platit. Že pak nebude schopna provozovat archiv a přestane natáčet večerníčky? Tuto oběť jsem ochoten podstoupit.
A jestliže Fiala potřebuje takové příznivce, je nejvyšší čas na vypovězení poslušnosti.
https://web.litterate.cz/to-jsou-paradoxy/